Сигурно е шокиращо да бъдеш изяден жив от сестра си.
Най-голямата слабост на човека се крие в това,
което му диктува сърцето.
Хората дори не се замислят колко неестествено е да съживиш някого.
Мислят си, че любимият им човек вечно ще е жив.
Иска им се на другия ден като се събудят да ги посрещне с добро утро.
Впрочем спомена нещо за някакво трето желание.
Но не го ли отправи вече?
Не ми казвай, че... - Да съживя Авдол!
Късмет за теб!
Не! Той е...
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ
И сбиращият се звезден прашец
към пробуждане зове ориста предначертана от векове.
А мъжете се изправят
пред пътешествие през пясъците на времето.
Тази карма като верига ни оплита.
Съдба, засенчваща светлината!
Ставай! Ставай! Ставай! - С куршум на гордостта...
Давай! Давай! Давай! - ... стреля неговата ръка!
Ще те сломи! Ще те сломи! - И нека юмруците му
носят свещеното видение с названието "Станд"!
Авдол!
Епизод 22 "Страшния съд, част 2"
Пръстите ми се разпаднаха.
Полнареф!
Ти си виновен. Заради теб...
Свърших така.
Авдол, заради мен ти...
Заради мен... - Ще изкупиш греха си, Полнареф.
С плътта си!
Ще се възстановя, ако се храня.
Нали, батко?
Какво има, батко?
Назад! Не се приближавайте!
Мястото ви е под земята!
Защо говориш така? Ти ни възкреси.
Твой ред е да отидеш на два метра под земята!
Така се изплаших, че забравих да призова Колесницата.
Въобще изключих за своя Станд,
след като ме нападнаха любимите ми хора!
Не ме приближавайте, моля ви! Махнете се от мен!
Какво? - Желание ли чух? Забрави.
Дотук си с желанията!
Изпълних трите ти желания.
Нямаш повече желания.
Спри!
Късмет за теб!
Дери си гърлото на воля, преди да умреш.
Гласът ти няма да достигне брега от тук.
Няма кой да ти се притече на помощ.
Край. Пътник съм.
Жив ще ме изядат.
Шери... Авдол...
Не е чак толкова зле да ме убият те, макар и да са глинени кукли.
Авдол, прав беше, че загина заради мен.
Каквото и да се случи с мен, нямам право да се оплаквам.
Какво? Двойно ли почнах да виждам?
Видях двама авдоловци.
Логично, че тук ще е само куклата.
Краят трябва да е близо, щом почнах да халюцинирам.
Нормално да ми се привиждат неща, предвид колко кръв изгубих.
Като гледам удари часът ми. Рано си отивам.
Сбогом, г-н Джостар, Какьоин, Джотаро...
Ще се моля за победата ви.
А на теб, Авдол, ще искам прошка на оня свят.
Какво? Невъзможно!
Знаех си! Имало е още един Авдол! Не са ме лъгали очите!
Зад куклата стои още един Авдол!
Червен магьоснико!
Невъзможно! Трябваше да е мъртъв! Нали Обесения го беше намушкал!
Ти си жив?!
Мохамед Авдол! - Да, от плът и кръв!
Наистина ли си ти?
Истинският Авдол?
Полнареф, грам не си пораснал.
Още само сестра ти се върти в главата, без да се замисляш за последствията.
Абсурд! Не може да си жив!
Казаха ми, че след като си бил намушкан,
Хол Хорс ти е пръснал мозъка и си умрял на място.
Наистина ме простреляха. Точно между очите.
Но именно заради намушкването в гърба
бях извърнал поглед назад и куршумът успя само да ме закачи.
Всяко зло за добро, както се казва.
Куршумът на Хол Хорс само одраска кожата и черепа ми.
Не беше фатален.
Макар че загубих съзнание.
Камео, олицетворяващ картата "Страшният съд", нали така?
Ще те пратя в Ада!
Ад за теб!
Само третото желание...
Наистина се... сбъдна.
Станд - Страшния съд Носител - Камео
Мохамед Авдол е жив. Не трябва ли час по-скоро
да съобщиш на Дио и дружките му със Стандове тези лоши новини?
А, Камео?
Трябва да им кажа! Час по-скоро трябва да им кажа!
На г-н Джостар, Какьоин и Джотаро!
Изненадваща новина, наистина. Само че може да стане следната:
Страшния съд на Камео не само уби тъпака Полнареф,
но и Авдол, който се оказа жив!
Ще превърна лошите новини в добри!
Червен магьосник! - По-полека.
Авдол!
Не е слаб този Станд.
Внимавай! Не само е силен, а и много бърз.
Само това ли можеш, Авдоле?
В крайна сметка ще имам добри новини за предаване!
Желая и на двама ви...
късмет!
Какво? - Късмет за теб!
Батко...
Не. Моята Шери... Тя е мъртва.
Ти си просто една...
глинена кукла!
Батко...
Полнареф, извинявай. Връщам си думите, че не си пораснал.
Ти беше прав.
Аз трябва да се извиня.
Победителят в тази битка отдавна е определен.
Авдоле, назови ми трите си желания. Ще ти ги изпълня.
Преди наистина да ритнеш камбаната!
Хайде, от опит глава не боли. Имаш цели три желания.
Гавриш ли се с нас?!
Не му обръщай внимание, Авдол. Не е нужно да си пожелаваш нищо.
Слушаш ли ме въобще?
Хубаво.
Учетвори ги. - Какво?
Говоря за желанията.
Искам да ги учетворя.
Сигурно се шегуваш.
Отхвърляш желанието ми ли? Сам го предложи, Камео!
Ще те накарам да удържиш на думата си!
Още ли ще се мъчиш да мерим сили?
И наричаш това ритник?
Какво?
Удари го! Браво!
Първото ми желание беше да крещиш от болка.
Сбъдна се. - Невъзможно! По-силен си от преди!
Прободната рана от Обесения още не е заздравяла напълно.
По-рано се въздържах, понеже я пазех.
Едва преди три дни станах от леглото в Индия.
Лесно стигнах до тук със самолет.
Така те искам, Авдол!
А второто ми желание е...
Да те накарам да пищиш от страх! Що се отнася до третото...
То е да се разплачеш от съжаление!
Кучият му син избяга!
Чакай, проклетнико! - Тихо, Полнареф.
По закона на Стандовете с такива сила и бързина
носителят трябва да е наблизо.
Тук ли е? - Трябва да се укрива някъде наблизо.
Да не би да се...
Укрива се под земята!
Неговата кожа! Какво да го правя?
Ще му покажа живия ад, задето намеси и сестра ми!
Ад за теб! Кучи син!
Я да пуснем някои нещица вътре. Пръст и пясък...
Паяк и мравки...
И накрая клечка кибрит.
Още не съм приключил, негоднико!
Ей, Полнареф. Природата ме зове.
Нека отбележим старото си приятелство
и да кръстосаме струи!
Отървах кожата криво-ляво.
Смей се бе, Полнареф!
Смей се, смей се, Полнареф!
Авдол, променил си се.
Преди не ти минаваха такива щуротии през главата.
Нали това не се дължи, понеже те гръмнаха в главата?
Цели се добре! - Дадено.
Простете ми!
Четвъртото ми желание е...
Молбите ти да не бъдат чути.
Червения магьосник не прощава.
Тъй че забрави за случая.
Станд - Червения магьосник Носител - Мохамед Авдол
Няма да повярвате, хора!
Познайте кого срещнах? - Полнареф, притеснихме се за теб.
Как се нарани така? - Нападнали ли са те?
Майната им на раните ми! Само се дръж, Джотаро!
Да не паднеш от изненада, Какьоин. Познайте кого срещнах, г-н Джостар!
Ликувайте! Та-да!
Ето го и него!
Негодникът Авдол е бил жив!
Да тръгваме.
Ще ви помогна с багажа. - Здравей, Авдол.
Отдавна не сме се виждали. Как сте? - Раната на гърба ти заздравя ли?
Добре съм. Макар че малко ме стяга.
Минаха цели две седмици... Слава богу, че сме живи и здрави.
Пак ли си с тези дрехи, Джотаро? Не завираш ли?
Един момент!
Един момент, казах!
Какво става тук, по дяволите?
Мъртвец става от гроба,
а вие се държите все едно нищо не е станало?!
О, прощавай, Полнареф. Когато казах, че сме погребали Авдол в Индия...
Излъгах. - Какво?!
Именно г-н Джостар и Джотаро се погрижиха за раните ми там.
Знаели сте, че Авдол е жив и сте си премълчали?!
И ти ли си знаел, Какьоин? - Разбрах го на другия ден.
Трябваше да го скрием от врага.
И тъй като имаш голяма уста... Пардон. Тъй като не умееш да лъжеш,
предложих да ти го спестим.
Ако се беше изпуснал, Авдол нямаше да се възстанови на спокойствие.
Щяхме да ти кажем веднага щом се бяхме убедили в неговата безопасност,
но не предвидихме, че пръв ще се натъкнеш на него.
А, да, Авдол! Баща ти е на острова!
Трябва да му кажем, че си тук! - Това бях аз.
Какво?
Значи всичко е било ваш...
Вървете си! Винаги ме навестяват с лоши новини!
Не искам да слушам! - Не си виновен за смъртта на Авдол.
Трябваше ли да стигате толкова далеч? Как можахте?
Стига де. Няма нужда да цивриш.
Съжалявам. Нямах представа, че ще го вземеш толкова навътре.
Съжалявам, Полнареф. Имах основание да дойда тук дегизиран.
Какво основание? - Отчасти за да не разбере врага,
но също така исках Авдол да купи нещо.
Какво да купи? - Една очебийна покупка.
Затова се дегизирах като богат арабин.
Стягайте се, момчета, защото отплаваме!
Вземи се в ръце вече, Полнареф.
Почти пристигна! - Кое е почти пристигнало?
Нищо не виждам...
Какво е това?
Подводница? - С нея ще стигнем до Египет!
Шегувате се! Купил сте подводница?!
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: KoP3Le7o
Този прекрасен дизайн... - Подводница, а?
Освежаващото бяло май ще е най-добре. - Направи кафе.
Коя да избера? - Защо си донесъл шест чаши?
Ало? Джоузеф, ти ли си, скъпи?